COMENÇO A GAUDIR DE L'ILLA
Dissabte, 8 de juny de 2024
Distància: 95 km
Temps: 6h 31'
Velocitat mitjana: 14,6 km/h
Desnivell: 734 m D+ / 915 m D-
Abans de les 6:00 ja estic llevat. Tot just el Sol està sortint per l'horitzó i a la carretera que tinc al costat comença a augmentar el trànsit, tot i que no és gaire a aquelles hores del matí.
El primer que faig és recollir la tenda. A Itàlia, com a molts altres països, no està permesa l’acampada lliure. Després d’esmorzar i recollir-ho tot, començo a pedalar a les 8:00. Fa un dia espectacular. Primer objectiu: Sta. Teresa de Gallura, potser el poble més maco/turístic del nord de Sardenya. És el que he llegit.
Sortint del punt d'acampada, el terreny és força més favorable que el dia anterior. Possiblement, a partir d'aquest punt hagués pogut avançar més ràpid, però desconec que m'hagués trobat en el darrer terç del que em quedava quan hagués agafat el camí rural. Segons havia vist, en aquells darrers quilòmetres hi havia força desnivell. Per tant, content de la decisió que vaig prendre el dia anterior. El lloc triat, tot i no ser idílic, va estar molt bé. Almenys era un lloc tranquil.
Fins a Santa Teresa avanço força ràpid i gaudeixo de la ruta. Tot i que aquesta fins a Palau, on haig d'agafar el ferri, no passa per Santa Teresa de Gallura, decideixo fer els pocs quilòmetres que em separen de la cruïlla al poble. Un cop allà faig una curta visita al poble que no em sorpren. No té res d'especial que em cridi l'atenció. Poble maco i una mica turístic, però no mata. Segurament, una visita més acurada a les seves platges m'hagués fet canviar d'opinió, però el que volia era arribar el més aviat possible a l'arxipèl·lag de La Maddalena, destí final de l'etapa. De tota manera, com el dia es calorós, decideixo descansar una mica a l'ombra a un parc on vaig trobar una font on refrescar-me i carregar els bidons amb aigua.
![]() |
Plaça Major de Santa Teresa de Gallura |
![]() |
A punt de marxar de Santa Teresa després de descansar i recarregar els bidons |
Després d'una mica menys d'una hora, tiro cap a Palau (nom català, per cert, fruit dels anys de dominació catalana) on agafaré el ferri cap a La Maddalena. Aquesta part de la ruta és força muntanyosa i toca patir una mica, tot i que les vistes en alguns punts és força maca. Llàstima de la calor que fa.
Arribo a Palau abans de les 13:30, hora de tancament dels súpers. Abans d'anar a comprar el dinar, passo per les taquilles del ferri per comprar el bitllet d'anada i tornada, i preguntar on tinc el súper més proper. Tinc temps suficient per comprar, dinar i tornar a l'hora de la propera sortida. El súper més proper es troba a poc més d'1 km (en pujada). Compro una amanida preparada, una cervesa gran i una mica de fruita que em menjo a corre-cuita a la porta del súper protegit del sol.
Després de dinar, vaig cap al ferri i arribo just en el moment que estan embarcant. Quinze minuts de travessia i quan arribo al poble de La Maddalena que sembla maco, marxi directe al càmping que es troba a uns 2-3 quilòmetres de carrers costaruts i després d'un camí infecte de sots i pedres.
Quan hi arribo, m'instal·lo al lloc assignat, em dutxo i aprofito per fer bugada a una de les rentadores del càmping perquè m'han informat que el servei és gratüit. S'ha d'aprofitar.
I ja a la tarda, sense càrrega i amb un cel que s'ha tornat gris, visita a algunes de les cales més maques de l’arxipèl·lag: spiagga Testa de Polpo i Cala Garibaldi a l’illa de Caprera que es troba comunicada per una carretera-pont.
![]() |
Spiaggia Testa de Polpo |
De tornada, aprofito per comprar per sopar, esmorzar, cervesa i aigua amb gas (m'agrada més que la sense gas ja que refresca molt més) en un supermercat que hi ha a poc menys de 500 metres del càmping.
Sopo aviat per aprofitar la llum de tarda: una mica d'embotit de Salamanca que he portat (boníssim) amb pa i una birra fresca mentre preparo un plat de macarrons amb tomàquet fregit i salsitxes de frankfurt trocessades. I per acabar un plàtan i un iogurt amb fruits secs dels que porto a les alforges.
Comparteixo lloc amb una parella italiana i amb un noi motero amb el qual no tinc ocasió de parlar, però que tornaré a trobar i compartir espai al càmping dos dies més tard a Cala Gonone.
Nota: la nit no va ser del tot plàcida perquè em vaig despertar dos o tres cops al llarg de la nit perquè va començar a ploure. Em va tocar sortir de la tenda sobre les 3 de la matinada per recollir roba que tenia estesa i algunes coses que es podien mullar.
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada